Pogostost izhajanja: 2 številki letno Odgovorni urednik: Marko Jesenšek Revija je bila na pobudo skupine slavistov ustanovljena leta 2008 z združenjem ene ameriške in štirih srednjeevropskih univerz. Namen Slavie Centralis je objavljati slavistično usmerjene razprave, ki predstavljajo izvirno raziskovanje v slovanskem jezikoslovju in literarni vedi, pri tem pa spodbuja zlasti interdisciplinarne pristope. Ime Slavia Centralis poudarja stičišče jezikov in kultur v središču Evrope, kjer so se vse od prvega tisočletja razvijali slovanski jeziki in književnosti. Slavia Centralis teži k celostni obravnavi slovanskih jezikov in književnosti, k preseganju meja in nacionalnih kanonov kot tudi k raziskovanju povezav med slovanskim in neslovanskim. Revija poudarja inovativne pristope in interdisciplinarnost, obenem pa poglobljeno filološko znanje priznava kot temeljno vrednoto, zato spodbuja objavo prispevkov, ki odgovorno uporabo ustreznih podatkov združujejo z inovativnimi pristopi. Indeksiranje: Digitalna knjižnica Slovenije (dLib.si); Digitalna knjižnica Univerze v Mariboru; Imenik revij odprtega dostopa (DOAJ); Evropski referenčni indeks za humanistične vede (ERIH PLUS); KU ScholarWorks; Lingvistična bibliografija, Nizozemska; Združenje sodobnih jezikov Amerike (MLA), Imenik periodičnih publikacij, New York; Scopus (Elsvier); Ulrich's Periodicals Directory, R. R. Bowker, NY, ZDA. Licenca: CC BY-SA Letna naročnina/Cena posamezne številke (tiska; tujina): 24,20 €/13,60 € Tiskano s finančno podporo Javne agencije za znanstvenoraziskovalno in inovacijsko dejavnost Republike Slovenije (ARIS).
Oddelek za slovanske jezike in književnosti, Filozofska fakulteta, Univerza v Mariboru
Avtorske pravice Članki so objavljeni pod pogoji mednarodne licence CC BY-SA. https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0/deed.sl Plagiatorstvo Slavia Centralis je nekomercialna in prosto dostopna mednarodna znanstvena revija. Kot taka je zavezana etičnim načelom glede zaupnosti, izvirnosti in intelektualne poštenosti. Kršenje avtorskih pravic in plagiatorstvo obravnava zelo resno, zaradi česar z ustrezno programsko opremo preverja morebitno podobnost z vsebino drugih besedil. Avtorji morajo upoštevati naslednje: Predloženo besedilo mora biti izvirni znanstveni članek. Vsi viri morajo biti korektno navedeni. Besedilo ne sme biti istočasno predloženo uredniški presoji drugih publikacij. Za vključeno gradivo (citati, ilustracije, tabele ipd.) je treba pridobiti ustrezna dovoljenja, ki izhajajo iz avtorskih pravic. Objava v reviji Slavia Centralis ne predvideva plačila.
AKTUALIZACIJA UČNEGA E-OKOLJA SLOVENŠČINA NA DLANI
Poročilo o aktualizaciji učnega e-okolja Slovenščina na dlani.
Avtorske pravice (c) 2025 Univerza v Mariboru, Univerzitetna založba https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
PLETERŠNIKOV DAN 2025 IN SIMPOZIJ IMENITNOST SLOVENŠČINE STO LET PO PLETERŠNIKU (Pišece, 22. 9. 2025)
Poročilo o Pleteršnikovem dnevu (22. 9. 2025, Pišece).
Imenitnost slovenščine sto let po Pleteršniku
SLOVENSKA SLAVISTIKA NA 17. MEDNARODNEM KONGRESU SLAVISTOV V PARIZU
Poročilo o poteku mednarodnega slavističnega kongresa v Parizu.
Ocena mladinskega romana Janje Vidmar (Samo mulca, 2025).
Suzana TODOROVIĆ, 2025: SLOVENSKI ISTRSKI LINGVISTIČNI ATLAS 2: Števniki in opisni pridevniki, čas in koledar, življenje, poroka in družina, hiša in posestvo. Koper: Libris, Osrednja knjižnica Srečka Vilharja. 641 str.
VRATUŠEVA MONOGRAFIJA. Ur. Marko Jesenšek. Ljubljana: Slovenska akademija znanosti in umetnosti, 2025. 262 str.
Literarno branje in razvijanje literarne zmožnosti pri književnem pouku slovenščine v digitalni dobi
V prispevku proučujem, kako se literarno branje v književnem pouku slovenščine v digitalni dobi uresničuje kot stopenjsko organiziran in dialoški proces, ki prispeva k celostno razviti literarni zmožnosti. Iščem vzporednice med bralno pismenostjo in literarno zmožnostjo ter (literarnim) branjem glede na učinke, medij (tiskana, zaslonska besedila) ter razvojne posebnosti učencev. Pregledam rezultate mednarodnih raziskav bralne pismenosti PIRLS in PISA ter ugotavljam, da literarna zmožnost v slednji ni merjena. Zanimajo me vplivi digitalnega okolja na pozornost, bralno motivacijo in bralne strategije, na podlagi česar spoznam, da digitalna doba terja novo didaktiko slovenščine.
Teatralizirani pekel zmagovalcev Smoletove Antigone, Hiengovega Osvajalca in Zupančičevega Elektrinega maščevanja
Prispevek se posveča trem dramam, v katerih so avtorji posegli po antičnih mitih in zgodovinskih dogodkih, da bi spregovorili o sodobnih etičnih dilemah. Izpostavi Smoletovo Antigono (1960), Hiengovega Osvajalca (1970) in Zupančičevo Elektrino maščevanje (1988). Vse tri drame zaznamuje badioujevska »strast do realnega«. Smole tematizira nasprotje med posameznikom in državo v duhu povojne kritične generacije. Hieng opozarja na nevarnosti kolonializma, fanatizma in zgodovinskega nasilja. Zupančič pa oživlja mit o Elektri in tematizira nemoč resnice v času ideološke otopelosti. Kljub različnim estetikam vse tri drame povezuje potreba misliti mit in zgodovino na nov način.
Izraz jezikovne, etnične in narodnostne identitete v zgodnji večjezični paremiografiji
Prispevek obravnava izraz jezikovne, etnične in narodnostne identitete v zgodnji evropski večjezični paremiografiji, h kateri je pomembno prispevala paremiografska dejavnost v Ljubljani rojenega Constantina von Wurzbacha (1818–1893), ki je v svoja zgodnja paremiografska dela vključil tudi slovenščino. Predstavljena in komentirana je makro- in mikrostruktura njegove zbirke pregovorov z naslovom Polnische Sprichwörter: Erläutert und mit ähnlichen andrer Nationen verglichen (1846) ter obravnava slovenskega paremiološkega gradiva v zbirki Die Sprichwörter der Polen historisch erläutert (1852). Frazeološka in leksikografska veda ocenjujeta, da gre za izviren in dotlej neopažen pristop k slovarski, jezikoslovni in kulturnozgodovinski obravnavi pregovorov, na Slovenskem pa se o Wurzbachovi paremiografski dejavnosti doslej ni razpravljalo.
Dvojina po slovensko: ob 100-letnici prve študije o slovenski dvojini (Tesnière 1925)
Letos praznujemo 100-letnico izdaje prvega sistematičnega dela o slovenski dvojini; Francoz Lucien Tesnière je leta 1925 objavil lingvistični atlas slovenske dvojine Atlas linguistique pour servir à l’étude du duel en slovène in atlasu pripadajočo monografijo o dvojinskih oblikah v slovenščini Les formes du duel en slovène. Druga raziskovalka slovenske dvojine Tjaša Jakop je 2008 izdala dve monografiji, posvečeni tej tipični slovenski kategoriji: Dvojina v slovenskih narečjih in The dual in Slovene dialects. V članku bomo predstavili ta in druga odmevnejša dela, posvečena dvojini v slovenščini, ter podali nekaj značilnih primerov rabe in sklepnih ugotovitev.
Dekanski narečni govor nekoč in danes: glasovne spremembe
V prispevku se posvečam glasovnim spremembam v dekanskem narečnem govoru, pri čemer izhajam iz rokopisnega poročila, ki ga je leta 1955 po dialektološki raziskavi v Dekanih pripravil Tine Logar. Rokopis, ki ga hrani Oddelek za dialektologijo Inštituta za slovenski jezik Frana Ramovša ZRC SAZU, kot običajno povzema glavne glasoslovne in morfološke razvoje ter posebnosti obravnavanega govora. Glasovne značilnosti, ki jih je zabeležil Tine Logar, diahrono primerjam z zapisi oziroma z razpoložljivim narečnim gradivom, zbranim in objavljenim v obdobju od leta 1955 do 2025. Osrednje raziskovalno vprašanje, ki si ga ob tem zastavljam, je, katere glasovne značilnosti iz Logarjevega zapisa se še vedno ohranjajo v govoru starejše generacije in v kolikšni meri (če sploh) so prisotne v govoru mlajših govorcev.
Obrazilna razvrstitev istopodstavnih poklicnih feminativov v izbranih južnoslovanskih jezikih
V prispevku predstavljam sondažno primerjavo poklicnih feminativov v štirih južnoslovanskih jezikih: v slovenščini, hrvaščini, srbščini in makedonščini. Izhodiščni jezik primerjave je slovenščina, zato sem paberkovalno zbrala 105 slovenskih feminativov, ki se večinsko nanašajo na poklicno dejavnost, in zanje v ustreznih spletno dostopnih slovarskih virih drugih jezikov poiskala istopodstavne ustreznice. Kot vir sem uporabila le spletno dostopne slovarske vire primerjanih jezikov. Čeprav se medsebojno razlikujejo po leksikografskem konceptu in obsegu, sem hkrati pridobila tudi sociolingvistični uvid o statusu in namenjeni pozornosti sistemskemu uslovarjanju ženskospolskih vzporednic v posameznem jeziku.
Besede za izražanje razmerij v slovenščini
Članek obravnava besede, ki izražajo in s tem tudi vzpostavljajo skladenjska razmerja. Te besede oz. besedne vrste so predlogi, vezniki in členki, ki pri nastajanju skladnje iz pomena v izraz vzpostavljajo skladenjska razmerja in jih na izrazni ravni tudi zastopajo in posredujejo. Prislovi so predstavljeni v prislovni povezovalni vlogi, tj. kot besede, ki razmerijsko in naklonsko povezujejo predloge, veznike in členke. Obravnava odpira tudi vprašanje, do katere mere so razmerijski pomeni skladenjski in do katere mere leksikalizirani.
Simpozij ob 110. obletnici rojstva Antona Vratuše
Znanstveni simpozij 110. obletnica rojstva Antona Vratuše, ki sta ga organizirala Slovenska akademija znanosti in umetnosti (I. razred za zgodovinske in družbene vede in II. razred za filološke in literarne vede) in Ustanova dr. Šiftarjeva fundacija, se je odvijal od 19. do 20. februarja 2025 v Ljubljani (Dvorana Slovenske akademije znanosti in umetnosti – SAZU) in v Murski Soboti (Dvorana Pokrajinske in študijske knjižnice – PiŠK).
Ocena knjige Janje Vidmar Velika pustolovščina: razgibano življenje ustvarjanja zgodb (2024).
Ocena znanstvene monografije o Dostojevskem (K. Kroo, A. Faustov, S. Savinkov, 2022).
Jožica Čeh Steger, 2024: Razgledi po slovenski moderni: nacionalni, večkulturni in medkulturni koncepti, kratka proza in poezija
Ocena znanstvene monografije Razgledi po slovenski moderni avtorice Jožice Čeh Steger.
Ferenc Gregor, 2023: A szlovák nyelv magyar elemei
Ocena znanstvene monografije Ferenca Gregorja o madžarskih prvinah v slovaškem jeziku.
Marko Jesenšek, 2024: Imenitnost slovenskega jezika
Ocena monografije Imenitnost slovenskega jezika avtorja Marka Jesenška.
Marko Jesenšek, 2024: Poglavja o različicah slovenskega jezika
Ocena monografije Poglavja o različicah slovenskega jezika avtorja Marka Jesenška.
Znanost ni nepristranska – nemški nacionalizem na Inštitutu za geografijo Univerze v Gradcu s poudarkom na protislovenstvu
Prevedeni članek iz nemščine (Čede, Fleck 2021) je študija o nemškem nacionalizmu na Inštitutu za geografijo Univerze v Gradcu, ki se osredinja na protislovensko tematiko. Obravnava graške geografe, ki so se o Slovencih oz. Sloveniji izrekali pod vplivom nemškonacionalne miselnosti. Iz preučenih besedil je razvidno, da so bili avtorji natančno seznanjeni z nemško nacionalistično literaturo, očitna je tudi politična in družbeno-kulturna miselnost, ki je usmerjala njihovo raziskovanje. Študija temelji na hermenevtični besedilni interpretaciji.
Raba družbenih zvrsti jezika pri pouku slovenščine in širše v osnovnošolskem izobraževanju
V slovenskem jezikovnem prostoru vse večja globalizacija in približevanje digitalizacije vplivata na jezikovno situacijo z jeziki v stiku – tako angleščino na eni strani kot jeziki priseljencev na drugi. Sodobne družbene razmere učencem brišejo predstave o položajni rabi med knjižnim jezikom in neknjižnimi zvrstmi jezika. Učni načrt za slovenščino (2018) je dihotomen, saj učence v večji meri seznanja le s tem, kaj je knjižno in kaj neknjižno. Šola je ključni dejavnik razvoja slovenske jezikovne identitete, pri čemer moramo učence s primeri vsakdanjih govornih položajev seznanjati s teorijo zvrstnosti. Namen članka je prikazati primere, kako v šolskih praksah privzgajamo jezikovno zavest, tj. odnos ne samo do knjižnega jezika, ampak tudi do neknjižnih zvrsti jezika, zlasti do narečja in pogovornega jezika, ki ju učenci najpogosteje uporabljajo v vsakdanjih govornih položajih.
Glasoslovje prekmurskega govora Cankove skozi čas
V prispevku osvetljujemo glasoslovno podobo prekmurskega govora vasi Cankova, ki ga slovenska dialektologija uvršča v ravensko-gorički govor prekmurskega narečja panonske narečne skupine. Narečno gradivo je bilo zbrano na terenu po vprašalnici za Slovenski lingvistični atlas (od konca 90-ih let do danes) in je v članku primerjano z narečnim gradivom, objavljenim leta 1909 v glasoslovni razpravi Avgusta Pavla. V prispevku so podrobneje predstavljene osnovne glasoslovne in naglasoslovne značilnosti govora.
Monolingualism vs. bilingualism: Formants as a personal identification of Slovenian and Italian vowels – absolute values versus ratios
Formanti kot osebna identifikacija slovenskih in italijanskih samoglasnikov pri eno- in dvojezičnih govorcih – absolutne vrednosti proti razmerjem. Zaradi govorcev, ki se razlikujejo po starosti, spolu, čustvih, telesni konstituciji itn., so absolutne vrednosti formantov različne. Ob primerjanju razmerij med formanti lahko ugotovimo, da so vrednosti razmerij med formanti veliko bolj stabilne in primerljive kot absolutne vrednosti. V prispevku sva analizirali razmerja med formanti F1, F2 in F3 na podlagi objavljenih meritev formantov za slovenski in italijanski jezik ter ugotavljali, ali so razmerja konstantna ne glede na absolutno vrednost posameznih formantov. Primerjati sva želeli italijansko in slovensko formantno razmerje pri eno- in dvojezičnih govorcih. Rezultati so med drugim pokazali, da opisne statistične mere za naglašene samoglasnike pri italijansko-slovenskih enojezičnih govorcih kažejo zmanjšanje srednje vrednosti F2/F1 od prednjih proti zadnjim samoglasnikom, z minimalno vrednostjo količnika/razmerja pri osrednjih in zadnjih samoglasnikih.
»Kaj si pa ti kot politik naredil za ta uspeh?!«: Raba strokovnega jezika diplomacije med poslankami in poslanci državnega zbora v letih od 1990 do 2018
Namen članka je ugotoviti, kako poslanke in poslanci državnega zbora uporabljajo strokovno izrazje s področja diplomacije. Na podlagi kvantitativne in kvalitativne analize smo ugotovili, da poslanke in poslanci državnega zbora: (1) v svojih govornih nastopih pogosto uporabljajo strokovne izraze s področja diplomacije neustrezno ali na poljuden način; (2) v svojih nastopih, kadar govorijo o področju diplomacije, pogosto ne uporabljajo jezika stroke, temveč bolj družbeno razširjen publicistični jezik; (3) uporabljajo v svojih govorih politični jezik, ki temelji na pogovorni, ne pa na knjižni pogovorni ali knjižni zborni socialni zvrsti jezika.
Reprezentacije spola, seksualnosti, etničnosti in družbenega razreda v sodobnih popularnih slovenskih kriminalkah
Članek predstavlja sistematično dekonstruktivno in tematsko analizo reprezentacij spola, seksualnosti, etničnosti in družbenega razreda v petintridesetih sodobnih popularnih romanih Sergeja Verča, Toneta Freliha, Avgusta Demšarja, Tadeja Goloba, Irene Svetek in Mojce Širok. Avtor izhajajoč iz obstoječih študij, ki se ukvarjajo s konservativnostjo žanra, in iz kulturološkega razlikovanja med konservativno poetiko detektivske proze in njeno (potencialno subverzivno) politiko reprezentacij oblikuje tridelno klasifikacijo režimov reprezentacij. Analiza kaže, da se obravnavane slovenske kriminalke kljub nekaterim kritičnim implikacijam umeščajo v konservativne in liberalne režime reprezentacij. Prevladujoče reprezentacije so onstran kritičnega režima reprezentacij, ker drugi reprezentacijski režimi mistificirajo razredne antagonizme, ki se redko znajdejo v središču zločinskomotivnih razmerij med žrtvami, morilci in detektivi.
Članek predstavi esejistično delo uveljavljene slovenske esejistke Helene Koder, ki je za knjigo Krošnja z neznanimi sadeži (2024) prejela Rožančevo nagrado. V primerjavi z drugimi najsodobnejšimi avtoricami esejev ugotovimo, da so besedila Helene Koder refleksivni eseji s poetičnimi elementi, osrednje teme, s katerimi se ukvarja, pa so umetnost, kultura, jezik. Avtoričini eseji so razpravljalni in interpretativni, vsebujejo tudi zastranitve in premišljevanja o sanjah. Zgradba njenih esejev je natančno premišljena, kajti vsak njen esej vsebuje z vsebino povezano fotografijo, na koncu pa sledi pripis, ki deluje kot dodatek k eseju.
Preobrazba ljubezni v zreli in pozni ustvarjalnosti Franca Ksaverja Meška: med hrepenenjem, odpovedjo in predanostjo
Prispevek tematološko in semiotično analizira preobrazbo ljubezni v pesniški, pripovedni in dramski ustvarjalnosti Franca Ksaverja Meška (1874–1964), pri čemer se ljubezen razpira kot čustveno, etično in duhovno jedro njegove poetike. Meškov duhovniški poklic, ki ga je vodil k zavestni odpovedi ljubezni do ženske, bistveno oblikuje njegovo literarno imaginacijo – od mladostne idealizacije k odpovedi, kontemplaciji in mistični predanosti. Izstopajo motivi romantične, materinske, domovinske in svetniške ljubezni, ljubezen do padlih žensk pa je prežeta z empatijo, notranjo razklanostjo in vzgojno funkcijo. Meškovo pisanje se navezuje na svetopisemske vzorce, Tolstojevo Moč teme, Cankarjevo socialno občutljivost ter Andersenovo simboliko. Prispevek osvetljuje ljubezen kot simbolno govorico, ki niha med hrepenenjem in odrekanjem, čustveno pristnostjo in transcendentno tišino, ter razkriva napetost med telesnim in duhovnim, molkom in govorico, trpljenjem in svetostjo.
Mrožkov Tango in problemi njegove recepcije na Slovenskem
Članek se osredotoča na dramo Tango poljskega dramatika Sławomirja Mrožka in na njeno usodo na slovenskih odrih. Čeprav je bila uprizorjena v Beogradu in Ljubljani že v letu 1965, istem letu, ko je doživela krstno uprizoritev na Pojskem, je bila kasneje potisnjena na gledališko margino. Ponovno je prišla na repertoar ljubljanske Drame šele leta 2023. V članku so analizirane posamezne postavitve in kritiški odzivi; ugotovljeno je, da je na usodo recepcije Tanga pomembno vplival Josip Vidmar.
Članek obravnava odnos Vladimirja Bartola do filma. Film je v Bartolovi umetniški prozi navzoč predvsem kot sredstvo stereotipne karakterizacije ženskih likov. Drugače je v njegovih neobjavljenih dnevniških zapiskih – v njih svoja leposlovna dela primerja z raznimi filmskimi stvaritvami, omenja načrte za ekranizacijo svojih del in razkriva svoj pogled na vprašanje, zakaj roman Alamut ni doživel načrtovane celovečerne filmske uprizoritve.