Pogostost izhajanja: 2 številki letno Odgovorni urednik: Marko Jesenšek Revija je bila na pobudo skupine slavistov ustanovljena leta 2008 z združenjem ene ameriške in štirih srednjeevropskih univerz. Namen Slavie Centralis je objavljati slavistično usmerjene razprave, ki predstavljajo izvirno raziskovanje v slovanskem jezikoslovju in literarni vedi, pri tem pa spodbuja zlasti interdisciplinarne pristope. Ime Slavia Centralis poudarja stičišče jezikov in kultur v središču Evrope, kjer so se vse od prvega tisočletja razvijali slovanski jeziki in književnosti. Slavia Centralis teži k celostni obravnavi slovanskih jezikov in književnosti, k preseganju meja in nacionalnih kanonov kot tudi k raziskovanju povezav med slovanskim in neslovanskim. Revija poudarja inovativne pristope in interdisciplinarnost, obenem pa poglobljeno filološko znanje priznava kot temeljno vrednoto, zato spodbuja objavo prispevkov, ki odgovorno uporabo ustreznih podatkov združujejo z inovativnimi pristopi. Indeksiranje: Digitalna knjižnica Slovenije (dLib.si); Digitalna knjižnica Univerze v Mariboru; Imenik revij odprtega dostopa (DOAJ); Evropski referenčni indeks za humanistične vede (ERIH PLUS); KU ScholarWorks; Lingvistična bibliografija, Nizozemska; Združenje sodobnih jezikov Amerike (MLA), Imenik periodičnih publikacij, New York; Scopus (Elsvier); Ulrich's Periodicals Directory, R. R. Bowker, NY, ZDA. Licenca: CC BY-SA Letna naročnina/Cena posamezne številke (tiska; tujina): 24,20 €/13,60 € Tiskano s finančno podporo Javne agencije za znanstvenoraziskovalno in inovacijsko dejavnost Republike Slovenije (ARIS).
Oddelek za slovanske jezike in književnosti, Filozofska fakulteta, Univerza v Mariboru
Avtorske pravice Članki so objavljeni pod pogoji mednarodne licence CC BY-SA. https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0/deed.sl Plagiatorstvo Slavia Centralis je nekomercialna in prosto dostopna mednarodna znanstvena revija. Kot taka je zavezana etičnim načelom glede zaupnosti, izvirnosti in intelektualne poštenosti. Kršenje avtorskih pravic in plagiatorstvo obravnava zelo resno, zaradi česar z ustrezno programsko opremo preverja morebitno podobnost z vsebino drugih besedil. Avtorji morajo upoštevati naslednje: Predloženo besedilo mora biti izvirni znanstveni članek. Vsi viri morajo biti korektno navedeni. Besedilo ne sme biti istočasno predloženo uredniški presoji drugih publikacij. Za vključeno gradivo (citati, ilustracije, tabele ipd.) je treba pridobiti ustrezna dovoljenja, ki izhajajo iz avtorskih pravic. Objava v reviji Slavia Centralis ne predvideva plačila.
CELOSTNO PREMIŠLJEVANJE O ŽIVLJENJU. Marija ŠVAJNCER, 2025: Jaz, krava Rička. Maribor: Kulturni center Maribor.
Mladinski roman Marije Švajncer (roj. 1948) Jaz, krava Rička je dovršeno leposlovno delo, ki obravnava več tem, in sicer gre za družbenokritični ter psihološki roman, ukvarja se z ekokritiko in vprašanjem jezika, povezanega z vokeideologijo.
Avtorske pravice (c) 2026 Univerza v Mariboru, Univerzitetna založba https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
Mihaela KOLETNIK, Benedikta GUNGL, 2025: Oblačilno izrazje pri Sveti Trojici v Slovenskih goricah. (Mednarodna knjižna zbirka Zora, 158). Maribor: Univerza v Mariboru, Univerzitetna založba. 380 str.
Znanstvena monografija z naslovom Oblačilno izrazje pri Sveti Trojici v Slovenskih goricah avtoric Mihaele Koletnik in Benedikte Gungl prinaša bogato narečno gradivo oblačilnega izrazja trojiškega govora ter širši vpogled v oblačilno kulturo te severovzhodne slovenske pokrajine.
Adinatonske frazeme govora Rožaja (Crna Gora) sa semantikom ‘nikad’ i ‘nigdje’
V članku je predstavljena analiza adinatonskih frazemov govora kraja Rožaje (v Črni gori) s pomenom ‘nikoli’ in ‘nikjer’, s poudarkom na načinu oblikovanja in delovanja adinatona kot mehanizma v semantičnih transpozicijah. Cilj raziskave je preučiti produktivnost adinatonskega mehanizma pri navedenih pomenih ter ugotoviti motivacijsko osnovo adinatonskih konstrukcij. Korpus sestavlja 20 izbranih frazemov, saj zaradi omejenega obsega ni bilo mogoče podrobno analizirati vseh zabeleženih frazemov. Delo lahko prispeva k natančnejši teoretični opredelitvi adinatona in k boljšemu vpogledu v motivacijske osnove adinatonskih konstrukcij.
Avtobiografskost v avtobiografskih romanih sodobnih slovenskih avtoric
Članek želi prispevati k boljšemu poznavanju sodobnih slovenskih avtoric, predvsem tistih, ki so v zadnjih letih objavile avtobiografska dela. V teh delih so predstavljeni avtobiografski elementi oz. avtobiografskost in prevladujoča žanrska linija. Na začetku članka je utemeljena raba pojma avtobiografski roman, predstavljena je kratka zgodovina ukvarjanja s teorijo avtobiografije in njej podobnimi pojmi. Pregled teorije služi analitično-interpretativnemu pristopu k nekaj izbranim delom, rezultati pa so uporabljeni tudi za presojo literarnosti oz. trivialnosti del.
Estetika nasilja in sodobni slovenski vojni romani v novem tisočletju
V članku analiziram tri sodobne slovenske romane, izdane v novem tisočletju, ki tematizirajo drugo svetovno vojno in so jih napisale ženske treh različnih (po)vojnih generacij. Romani Saga o kovčku Nedeljke Pirjevec, Da me je strah? Maruše Krese in Angel pozabe Maje Haderlap temeljijo na osebnih zgodbah njihovih družin, ki jih avtorice vpenjajo v širši družbeni kontekst. Na ta način razgaljajo med- in povojno propagandnost, prevprašujejo monumentalno zgodovinsko resnico, zavezanost etičnemu in zgodovinskemu spominu ali našo občo človeško nezmožnost učenja iz zgodovinskih napak. Z večperspektivnostjo in lirizacijo pripovedi izpostavljajo pomembnost občutenj pri oblikovanju spominov in postspominov ter predstavljajo raznolikost vojnih izkušenj.
Gibanje, kriza in pripadnost: afekt in migrantska identiteta v kratkih zgodbah Agnieszke Dale
Članek preučuje, kako je pripadnost migrantov afektivno regulirana, preden postane predmet pravne izključitve v kratkih zgodbah Agnieszke Dale Fox Season (Sezona lisic), A Happy Nation (Srečen narod) in What We Should Feel Now (Kaj bi morali zdaj čutiti). Namesto da bi avtoričine pripovedi prikazovale spektakularne trenutke krize, sledijo tihemu prestrukturiranju domače intimnosti pod čustvenim pritiskom Britanije pred brexitom. Ugotovljeno je, da A. Dale uporablja otroštvo, gospodinjske rutine in vsakdanje geste, da bi razkrila, kako migranti ponotranjijo nadzor na ravni afekta. Članek, ki se selektivno opira na teorijo čustvenega kroženja Sare Ahmed, koncept intimnih javnosti Lauren Berlant in razmišljanja Judith Butler o prekarnosti, dokazuje, da se pripadnost v teh zgodbah pojavlja kot anticipatorno čustveno delo in ne kot stabilno družbeno priznanje. S tem, ko Agnieszko Dale postavi v dialog s srednjeevropskimi/vzhodnoevropskimi razpravami, članek njeno prozo umesti v širše literarno raziskovanje krize kot afektivnega stanja.
"Sramotne" seksualnosti v slovenski kriminalni pripovedi od moderne do 21. stoletja
Članek izhaja iz primerjalne analize protislovnega razmerja med konvencijami kriminalnih pripovedi in seksualnostjo, ki zajema klasično in trdo detektivsko zgodbo, policijske proceduralne romane in trilerje v povezavi z zahodno politiko seksualnosti, kot jo je opredelila Gayle Rubin. Članek predstavlja argument, da si obe področji delita skupni cilj: potlačitev in izginotje »sramotnih« oziroma neproduktivnih, neheteroseksualnih, nemonogamnih, promiskuitetnih ali drugače nenormativnih oblik seksualnosti. Članek na podlagi tega teoretskega okvira sledi dekonstruktivni analizi izbranih reprezentacij »sramotnih« seksualnosti v izbranih slovenskih kriminalnih zgodbah iz zgodnjega 20. stoletja in v slovenskih kriminalnih romanih iz 21. stoletja. Članek prek preučevanja pomenskih in pripovednih vlog »sramotne« seksualnosti razkriva kontinuiteto motivov »sramotne« seksualnosti v slovenski kriminalni pripovedi.
Slovenski program Voice of America v sedemdesetih letih med proračunskimi rezi, Kongresom in jezikovno vitalnostjo diaspore: »Ko je Glas Amerike utihnil v slovenščini«
Prispevek analizira ukinitev in obnovitev slovenskih oddaj Glasa Amerike (Voice of America, VOA) v letih 1974–1976 kot primer, v katerem se administrativna odločitev preobrazi v širše vprašanje javne navzočnosti »malega jezika«. Februarja 1975 je Informacijska agencija Združenih držav (USIA) iz proračunskih razlogov ukinila dnevno polurno oddajo v slovenščini – edini jezikovni program, ki je bil takrat v celoti ukinjen. Ukinitev je mobilizirala slovensko-ameriško skupnost, ki je prek bratskih podpornih oganizacij, tiska in političnih povezav oblikovala protest. Ključno vlogo so odigrali nekdanji senator slovenskih korenin Frank J. Lausche, politični emigrant dr. Ciril Žebot, profesor na Univerzi Georgetown, in urednik slovenskih oddaj na VOA Konrad Peter Mejač. Zakonodajna akcija v ameriškem kongresu je aprila 1976 pripeljala do sprejetja zakona, ki je obvezal obnovitev oddaj ter predstavljal prvi ameriški zakon z izrecnim določilom o Sloveniji. Primer osvetljuje dinamiko med zvezno administracijo, kongresnim nadzorom in slovensko-ameriško skupnostjo pri ohranjanju »malih jezikov« v institucionalnih okvirih velikih držav.
Jezik telesa, glas upora: feministični pristopi k prevajanju poezije Pat Parker in Audre Lorde
Prispevek obravnava izbrane slovenske prevode poezije Audre Lorde in Pat Parker ter se osredotoča na to, kako se v prevajanju črnske lezbične poetike prenašajo utelešene razsežnosti rase, spola, seksualnosti in političnega upora. Na osnovi feminističnih, lezbičnih in intersekcionalnih prevajalskih pristopov prispevek razvije izvirno analizo prevajalskih odločitev, ki presegajo zgolj jezikovno prenosljivost in vključujejo etično odgovornost prevajalca. Pokaže, da že manjši premiki v slovničnem spolu, metafori, ritmu ali registru bistveno vplivajo na politično in pesniško logiko izvirnika. Analitični del je razdeljen na tri tematske sklope: utelešeno črnskost, utelešeno seksualnost ter jezo in odpor. Na tej podlagi prispevek utemeljuje, da feministične prevajalske strategije – tako mikro- kot makropristopi – niso zgolj teoretski okvir, temveč nujna praksa pri prevajanju črnske lezbične poezije v slovenski prostor. Prevajanje poezije Audre Lorde in Pat Parker se tako izkaže kot etično in kulturno-politično dejanje, ki razširja slovenski literarni prostor za odporniške in subverzivne glasove.
Jezikovni vidiki prevajanja, lokalizacije in transkreacije oglaševalskih sloganov iz slovenščine v srbščino: študija primera z magistrskimi študenti prevajalstva
V prispevku obravnavamo pomen in značilnosti lokalizacije in transkreacije pri prevajanju oglaševalskih sloganov iz slovenščine v srbščino na primeru prevodnih rešitev študentov prevajalstva Filozofske fakultete v Novem Sadu. Na podlagi analize prevodov ugotavljamo, da študenti izkazujejo ustrezne jezikovne kompetence, vendar ne razlikujejo med strategijami prevajanja, lokalizacije in transkreacije. Študija primera razkriva potrebo po večjem pedagoškem poudarku na pragmatičnih in semiotičnih funkcijah oglaševalskega jezika ter pomenu kulturne posebnosti in ustvarjalnosti pri prevodu oglaševalskih sloganov. Rezultati raziskave kažejo potrebo po translatološki in strokovni razpravi o mejah in stičiščih prevajanja, lokalizacije in transkreacije v globalni, večjezični in tržno usmerjeni družbi.
Obravnava števnika v slovnicah od Bohoriča do Šmigoca
Prispevek predstavlja obravnavo števnika v slovnicah slovenskega jezika od Bohoriča do Šmigoca. Tako so poleg Bohoričevih Zimskih uric (1584) in Šmigočeve Theoretisch-praktische Windische Sprachlehre (1812) vključene še Pohlinova Kraynska Grammatika (1768), Gutsmanova Windiſche Sprachlehre (1711), Zagajškova Slovenska grammatika (1791), Kopitarjeva Grammatik der Slaviſchen Sprache (1809) in Vodnikova Piſmenoſt (1811). Primerjava vključuje morebitne (zunanje in medsebojne) vplive, pozicioniranje števnika v širšem slovničnem kontekstu in njegovo besednovrstno kategorizacijo, obseg in način obravnave, terminologijo, jezik ponazarjalnega gradiva ter ključne oblikoslovne in skladenjske ugotovitve posameznih slovničarjev.
Od idealiziranih norm k normam, temelječim na rabi: jezikovna pravilnost v zahodnoslovanskih jezikih
Članek preučuje spreminjajoča se pojmovanja jezikovne pravilnosti v poljski, češki in slovaški jezikoslovni tradiciji od poznega 19. do začetka 21. stoletja. Na podlagi ključnih teoretskih besedil pokaže skupen premik od avtoritativnih, pogosto purističnih modelov k pristopom, utemeljenim na empirični rabi, funkcionalni diferenciaciji in sociolingvistični zavesti. Jezikovna pravilnost je tako na novo razumljena ne kot fiksna skladnost z normo, temveč kot dinamičen, družbeno umeščen pojav, kar odraža širšo srednjeevropsko preusmeritev v upravljanju standardnega jezika.
Slovenščina – učni jezik v visokem šolstvu
V 21. stoletju je vse več posameznikov dvojezičnih ali večjezičnih, medtem ko angleščina ostaja lingua franca tako v evropskem kot neevropskem kontekstu. V prispevku so nas zanimala stališča študentk in študentov predšolske vzgoje in razrednega pouka na Pedagoški fakulteti Univerze v Ljubljani in Pedagoški fakulteti Univerze na Primorskem do slovenščine kot učnega jezika v visokem šolstvu. Po pregledu relevantne literature je bil za namen raziskave oblikovan anketni vprašalnik. Vseboval je 20 trditev, ocenjenih na petstopenjski Likertovi lestvici, izpolnilo pa ga je 154 študentk in študentov Pedagoških fakultet v Ljubljani in Kopru. Rezultati so pokazali pozitiven odnos do slovenščine kot učnega jezika v visokem šolstvu.
Novi samostalniki in novi pomeni: semantična dinamika nestandardne spletne slovenščine v korpusu JANES v1.0 (družbena omrežja)
Prispevek obravnava rabo nestandardne leksike v sodobni spletni slovenščini na podlagi korpusa JANES v1.0 (Fišer, Erjavec, Ljubešić 2018). Osredotoča se na prepoznavanje in analizo samostalniških leksikalnih enot, ki niso vključene v splošne slovarje, ter na evidentiranje novih, kontekstualno pogojenih pomenov slovarsko že zabeleženih izrazov. Namen prispevka je oblikovanje ustreznih slovarskih razlag izbrane nestandardne leksike ter razvoj in po potrebi dopolnitev tipologije kvalifikatorjev (Gliha Komac, Divjak Race 2022; Mikolič 2016) glede na slogovno, funkcijsko in pragmatično rabo, razvidno iz konkordančnih kontekstov. Posebna pozornost je namenjena vlogi diskurza in normativni zaznamovanosti izrazov. Prispevek hkrati opozarja na pomen arhiviranih korpusov, kot je JANES v1.0, v času vse bolj omejenega dostopa do uporabniških spletnih vsebin.
Humorna ironija v spontanem govoru: od izigravanja pričakovanj do neresnosti
Prispevek obravnava humorno ironijo v spontanem govoru na podlagi korpusne analize gradiva Krohot 1.0. Ironija je predstavljena kot kontekstualno pogojena, metapredstavitvena oblika posrednega izražanja, pri kateri naslovnik na podlagi nasprotja med izrečenim in pričakovanim rekonstruira implicitno govorčevo stališče. Ironija postane humorna, ko to nasprotje sproži igrivi preklop v neresnost in omogoči razbremenilno razrešitev neskladja. Kvantitativno-kvalitativna analiza kaže, da je humorna ironija najpogosteje povezana s kombinacijo korpusnih oznak ‘besedišče’ in ‘naravnanost’. Pri prvi humornost izhaja iz izbire besed, pri drugi iz govorčevega odnosa do vsebine.
Prispevek obravnava vprašanje prepoznavanja mej med enotami, ki v govorjeni slovenščini izražajo ilokucijsko silo oziroma – kot pojem ilokucijske sile prilagodijo nekatere sheme za označevanje v korpusih – dialoško dejanje. V iskanju ustrezne enote izhaja iz skladenjske strukture govora ter se osredotoča na problem opredeljevanja stavčnih in komunikacijskih enot. V rezultatih je med drugim izpostavljena nujnost upoštevanja slušnega vtisa pri opredeljevanju enot in vprašljiva zanesljivost obstoječih definicij.
Arhaične in inovativne značilnosti besednega reda v terskem in rezijanskem narečju slovenščine
Namen prispevka je dvojen: ugotoviti besednoredne značilnosti terskega in rezijanskega narečja slovenščine, ki jih lahko pripišemo vplivu stičnih romanskih jezikov, ter primerjati zaporedje pregibnih naslonk v naslonskem nizu v obeh jezikovnih sistemih. V sklopu prvega je obravnavan položaj ujemalnega pridevniškega prilastka v samostalniški besedni zvezi, izpostavljeni stavčni člen ter položaj naslonk v trdilnem in velelnem stavku. V sklopu drugega pa premik naslonskih oblik glagola biti v sedanjem in prihodnjem času proti začetku naslonskega niza oziroma njegova odsotnost, premik naslonke bi ter položaj neimenovalniških zaimenskih naslonk znotraj zložene glagolske oblike.
Kubejski narečni govor skozi čas: glasovne značilnosti v starejšem in novejšem gradivu
Namen prispevka je prikazati spreminjanje oziroma ohranjanje izbranih glasovnih značilnosti kubejskega narečnega govora, ki jih je leta 1952 zapisal Tine Logar. Izhodišči diahrone raziskave sta poročilo, kjer je Logar izpostavil glavne kubejske glasovne značilnosti, in dialektološko gradivo, zapisano v terenskem zvezku. Značilnosti, zabeležene v sredini 20. stoletja, so bile primerjane s stanjem, kot ga izkazuje dialektološko gradivo iz leta 1990, ki ga je zbrala in zapisala tržaška raziskovalna ekipa (SDLA-SI I in II), ter s posebnostmi, ki so bile v Kubedu zapisane leta 2025. Ker je bil cilj raziskave tudi osvetliti ohranjanje kubejskih glasovnih posebnosti med mlajšimi narečnimi govorci, so bili vanjo vključeni tudi govorci, stari med 35 in 55 let.
Fonološki opis govora kraja Vojnik (SLA T326)
V prispevku je prikazan (na)glasoslovni opis narečnega govora kraja Vojnik (SLA T326), ki spada v srednjesavinjsko narečje štajerske narečne skupine (z nekaj prehodnimi značilnostmi srednještajerskega narečja). Fonološki opis prikazuje glasoslovne in naglasne značilnosti tega govora in je nastal na podlagi narečnega gradiva, ki ga je za Slovenski lingvistični atlas (SLA) zbrala Milena Kolenko-Smisl leta 1980; gradivo je dopolnjeno s starejšimi podatki, kot jih je leta 1953 zapisal Tine Logar, ter z novejšimi podatki s terena (iz leta 2026).
Končnica mestnika ednine moškega in srednjega spola pridevniško-zaimenske sklanjatve v slovenskem knjižnem jeziku 16. stoletja
V prispevku je predstavljen obseg prevzemanja dajalniške končnice v mestniku ednine moškega in srednjega spola v pridevniško-zaimenski sklanjatvi v delih slovenskih protestantskih piscev 16. stoletja. Posebej je obravnavan tretjeosebni zaimek, ki se od ostalih razlikuje po svojih skladenjskih lastnostih. Glede na frekventnost nalike pri tretjeosebnem zaimku ter pri drugih zaimkih in pridevnikih se poskuša identificirati, ali je imelo pri uveljavitvi te oblikovne spremembe odločilno vlogo sintagmatsko ali paradigmatsko ujemanje.
AKTUALIZACIJA UČNEGA E-OKOLJA SLOVENŠČINA NA DLANI
Poročilo o aktualizaciji učnega e-okolja Slovenščina na dlani.
Avtorske pravice (c) 2025 Univerza v Mariboru, Univerzitetna založba https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
PLETERŠNIKOV DAN 2025 IN SIMPOZIJ IMENITNOST SLOVENŠČINE STO LET PO PLETERŠNIKU (Pišece, 22. 9. 2025)
Poročilo o Pleteršnikovem dnevu (22. 9. 2025, Pišece).
SLOVENSKA SLAVISTIKA NA 17. MEDNARODNEM KONGRESU SLAVISTOV V PARIZU
Poročilo o poteku mednarodnega slavističnega kongresa v Parizu.
Ocena mladinskega romana Janje Vidmar (Samo mulca, 2025).
Suzana TODOROVIĆ, 2025: SLOVENSKI ISTRSKI LINGVISTIČNI ATLAS 2: Števniki in opisni pridevniki, čas in koledar, življenje, poroka in družina, hiša in posestvo. Koper: Libris, Osrednja knjižnica Srečka Vilharja. 641 str.
VRATUŠEVA MONOGRAFIJA. Ur. Marko Jesenšek. Ljubljana: Slovenska akademija znanosti in umetnosti, 2025. 262 str.
Literarno branje in razvijanje literarne zmožnosti pri književnem pouku slovenščine v digitalni dobi
V prispevku proučujem, kako se literarno branje v književnem pouku slovenščine v digitalni dobi uresničuje kot stopenjsko organiziran in dialoški proces, ki prispeva k celostno razviti literarni zmožnosti. Iščem vzporednice med bralno pismenostjo in literarno zmožnostjo ter (literarnim) branjem glede na učinke, medij (tiskana, zaslonska besedila) ter razvojne posebnosti učencev. Pregledam rezultate mednarodnih raziskav bralne pismenosti PIRLS in PISA ter ugotavljam, da literarna zmožnost v slednji ni merjena. Zanimajo me vplivi digitalnega okolja na pozornost, bralno motivacijo in bralne strategije, na podlagi česar spoznam, da digitalna doba terja novo didaktiko slovenščine.
Teatralizirani pekel zmagovalcev Smoletove Antigone, Hiengovega Osvajalca in Zupančičevega Elektrinega maščevanja
Prispevek se posveča trem dramam, v katerih so avtorji posegli po antičnih mitih in zgodovinskih dogodkih, da bi spregovorili o sodobnih etičnih dilemah. Izpostavi Smoletovo Antigono (1960), Hiengovega Osvajalca (1970) in Zupančičevo Elektrino maščevanje (1988). Vse tri drame zaznamuje badioujevska »strast do realnega«. Smole tematizira nasprotje med posameznikom in državo v duhu povojne kritične generacije. Hieng opozarja na nevarnosti kolonializma, fanatizma in zgodovinskega nasilja. Zupančič pa oživlja mit o Elektri in tematizira nemoč resnice v času ideološke otopelosti. Kljub različnim estetikam vse tri drame povezuje potreba misliti mit in zgodovino na nov način.
Izraz jezikovne, etnične in narodnostne identitete v zgodnji večjezični paremiografiji
Prispevek obravnava izraz jezikovne, etnične in narodnostne identitete v zgodnji evropski večjezični paremiografiji, h kateri je pomembno prispevala paremiografska dejavnost v Ljubljani rojenega Constantina von Wurzbacha (1818–1893), ki je v svoja zgodnja paremiografska dela vključil tudi slovenščino. Predstavljena in komentirana je makro- in mikrostruktura njegove zbirke pregovorov z naslovom Polnische Sprichwörter: Erläutert und mit ähnlichen andrer Nationen verglichen (1846) ter obravnava slovenskega paremiološkega gradiva v zbirki Die Sprichwörter der Polen historisch erläutert (1852). Frazeološka in leksikografska veda ocenjujeta, da gre za izviren in dotlej neopažen pristop k slovarski, jezikoslovni in kulturnozgodovinski obravnavi pregovorov, na Slovenskem pa se o Wurzbachovi paremiografski dejavnosti doslej ni razpravljalo.
Dvojina po slovensko: ob 100-letnici prve študije o slovenski dvojini (Tesnière 1925)
Letos praznujemo 100-letnico izdaje prvega sistematičnega dela o slovenski dvojini; Francoz Lucien Tesnière je leta 1925 objavil lingvistični atlas slovenske dvojine Atlas linguistique pour servir à l’étude du duel en slovène in atlasu pripadajočo monografijo o dvojinskih oblikah v slovenščini Les formes du duel en slovène. Druga raziskovalka slovenske dvojine Tjaša Jakop je 2008 izdala dve monografiji, posvečeni tej tipični slovenski kategoriji: Dvojina v slovenskih narečjih in The dual in Slovene dialects. V članku bomo predstavili ta in druga odmevnejša dela, posvečena dvojini v slovenščini, ter podali nekaj značilnih primerov rabe in sklepnih ugotovitev.